Wacken Open Air - verdens største tungrockfestival.
Hvert år samles over 7000 fans fra hele verden på en åker i Nord-Tyskland -
- for å feire sin kjærlighet til tungrocken. Jeg heter Sam Dunn.
Da jeg lagde filmen "Metal: A Headbanger's Journey", -
- oppdaget jeg at tungrock er mer enn musikk. Det er en outsiderkultur.
Jeg ble overveldet av hvor lidenskapelige musikerne og fansen var.
Men filmen var bare en oversikt over tungrockens utvikling. Mye gjenstår.
De siste fire tiårene er det oppstått mange undersjangre.
Thrash metal, glam metal, nu metal, prog metal, grunge, -
- New Wave of British Heavy Metal m.fl.
Men hvorfor oppstod alle undersjangrene, og hva har de bidratt med i utviklingen?
Mange har tatt for seg jazzens, den klassiske musikkens og bluesens historie.
Men tungrocken er aldri blitt ytt rettferdighet. Så dette er min nye reise.
En reise gjennom tungrockens utvikling.
Norske tekster: Thomas Kleivenes
TUNGROCKENS HISTORIE
Å ta for seg tungrockens 40 år lange historie er en stor oppgave.
Før jeg går løs på utviklingen, spør jeg: Hvorfor appellerer tungrocken til folk?
Kirk Hammett, Metallica Det er outsidermusikk fullt ut. Den løste mange problemer for meg i tenårene.
Når jeg ikke klarte å uttrykke meg eller var frustrert, -
- satte jeg bare på en tungrockplate.
Rob Halford, Judas Priest Det handler om spenning og makt, og å bli så sint at man eksploderer foran alle.
Oderus Urungus, Gwar Når jeg headbanger, føles det godt. Det frigjøres et kjemisk stoff i meg.
Tungrocken er den herligeste støyen som er skapt.
Sebastian Bach, Skid Row Tungrock er å tøye grensene maksimalt, helt til man er på randen av kaos.
Wayne Kramer, MC5 Det er en mulighet til å gi uttrykk for at man ikke følger programmet.
Scott Ian, Anthrax Det ligger en aggressivitet og intensitet i alt jeg gjør.
Jeg tror alt kommer fra denne musikken.
Slash, Guns N' Roses En måte å kaste alle reglene ut vinduet på og bare gi alt.
Rock and roll generelt er en god og viktig ventil.
Uten den hadde vi hatt mye mer vold og problemer -
- blant folk mellom 16 og 25 år.
Alice Cooper Tungrocken er en stammekultur. Folk hopper opp og ned til samme rytme.
Folk headbanger, svetter og dulter inn i hverandre.
Når konserten er over, har de opplevd noe sammen.
Bruce Dickinson, Iron Maiden Tungrocken er en viktig form for renselse. En overgangsrite.
En feiring av fellesskap og vennskap -
- for folk som har en genetisk eller følelsesmessig tilbøyelighet -
- til å bli tiltrukket av den typen musikk og aggresjon.
Aggresjonen er der, men i kontrollerte former. Den er konsentrert.
Jeg skjønner nå at fellesskapsfølelsen, aggressiviteten -
- treffer noe dypt i folk.
Jeg vil finne ut hva som skjer i hjernen når tungrocken gjør oss aggressive.
Jeg har kontaktet en som forsker på nervesystemet.
Jeg skal spørre hvor aggresjonen kommer fra når vi lytter til tungrock.
- Hei, du må være Laurel. - Hyggelig.
Laurel Trainor, forsker Vi jobber med hørselens utvikling.
Hvordan opplevelser påvirker hjernen, hvordan folk hører og reagerer på ting.
Vi er spesielt interessert i musikk. Vi festet sensorer til hodet ditt.
Mens du lyttet til ulike musikkstykker, målte vi responsen i hjernen din.
Folk forbinder tungrock med vold.
Lydens intensitet og forvrengning får oss til å miste hemningene.
Alle er i stand til å være voldelige.
På den andre siden liker vi å miste kontrollen iblant.
Gjøres dette i trygge omgivelser, kan det være noe positivt.
Tom Morello, Rage Against the Machine Tungrocken appellerer til reptilhjernen.
Den appellerer ikke til intelligensen eller tanker på overflaten.
Det er noe ved tungrocken som treffer deg i innvollene.
En ventil du ikke finner andre steder.
Du er på konsert og går helt berserk, stagediver og har det gøy.
Det handler ikke om vold. Du er kanskje forslått og sliten dagen etter.
Men det er som å få en god massasje.
Så du stimulerer de aggressive sidene dine, uten at det egentlig er farlig?
Det stemmer.
Selv om tungrocken kan virke voldelig og aggressiv, -
- er den en positiv ventil for musikere og fans.
Nå skjønner jeg bedre hvorfor den appellerer til folk.
Men jeg må finne ut hvordan tungrocken har endret seg gjennom disse 40 årene.
Og hvorfor den er blitt et så sammensatt fenomen.
Reisen tar meg til over 40 byer i 12 land på 3 kontinenter.
Fra Birminghams bakgater til Sunset Strip i Los Angeles.
Fra Crossroads i Mississippi til fotballstadioner i Chile.
Jeg skal møte over 300 musikere, fans og eksperter og grave dypt ned i røttene -
- for å finne ut hvorfor alle undersjangrene oppstod.
Jeg går helt tilbake til begynnelsen.
Hvor har tungrocken sine røtter? Hvor oppstod den egentlig?
Tungrockens fødsel er mye debattert blant fans, musikere og eksperter.
De fleste er enige om at sjangeren oppstod i februar 1970.
Black Sabbath fra Birmingham ga ut sitt debutalbum "Black Sabbath".
Denne plata var mye tyngre og mørkere enn all annen musikk.
Hvor fikk Black Sabbath inspirasjonen fra til å skape denne tunge sounden?
Hvis vi går tilbake til den første plata, hvordan vil du beskrive sounden?
Geezer Butler, Black Sabbath Den skrev seg selv. Vi bare jammet for å se om det kom noe ut av det.
En morgen skrev vi låten "Black Sabbath". På et blunk.
Tony kom med riffet. Ozzy begynte å synge.
Den skrev seg selv.
Hva var hovedinspirasjonen bak åpningsriffet?
Jeg husker jeg spilte "Mars" fra suiten "Planetene" på bass.
Det inspirerte Tony til å spille ...
Den samme tritonus-greia.
Bill Ward, Black Sabbath Geezer prøvde å spille noen toner fra en Holst-marsj.
Så kom Tony og holdt tonene lenger.
Jeg fikk frysninger på ryggen. Man hører tydelig at Tony stjal riffet fra Holst.
Black Sabbath var inspirert av klassisk musikk de første årene.
Har andre tungrockmusikere vært inspirert av klassisk musikk?
Uli Jon Roth er ekspert på klassisk musikk og tidligere gitarist i Scorpions.
Jeg vil snakke med ham om forbindelsen mellom klassisk musikk og tungrock.
Hvorfor er så mange tungrockgitarister inspirert av klassiske komponister?
Eddie Van Halen, Randy Rhoads, du og mange flere.
Uli Jon Roth, Scorpions Jeg tror det skyldes en medfødt trang til å utvikle seg.
Vi har et enormt tilfang av musikk fra tidligere tiders store musikere.
Man ser på det og tenker at man kanskje kan gjøre noe liknende.
Særlig for unge musikere er det spennende sett fra et fingerferdighetsperspektiv.
Man ønsker å spille hurtig og flytende.
Det kan man lære av den klassiske musikken.
Som ung syntes jeg all annen musikk var dårlig.
Klassisk musikk og jazz var for pyser.
Men da jeg ble gitarist og skjønte at Eddie Van Halen, Yngwie Malmsteen -
- og Niccolò Paganini hadde noe til felles, -
- lærte jeg å verdsette ferdighetene og uttrykket til musikere i andre sjangre.
Det var veldig inspirerende.
Noen tungrockmusikere er helt besatt av klassiske musikere som Paganini.
Hadde Paganini levd i dag og spilt Fender Stratocaster, -
- hadde han vært den svenske gitarvirtuosen Yngwie Malmsteen.
Du brakte den klassiske musikken inn i rocken på en dristig måte.
Jeg så en russisk fiolinist på tv. Han gikk helt berserk på fiolinen.
Han spilte Paganinis "24 Capricci".
Jeg tenkte: "Jøss, hvis jeg hadde klart å få til sånne linjer og arpeggioer," -
- "ville det vært fantastisk."
Jeg visste at det var dette jeg ville gjøre.
Paganinis teknikk var fantastisk.
Jeg måtte utfordre meg selv. Jeg ville ikke gå minste motstands vei.
Jeg ville bli bedre. Det innebar å spille vanskeligere og mer avansert musikk.
Jeg ville ikke bare safe, men spille fem- og seksstrengers arpeggioer.
Folk ba meg stadig vekk om å roe meg ned.
"Less is more."
Hvordan kan mindre være mer ? Det er umulig. Mer er mer.
Virtuositeten i klassisk musikk har vært en enorm inspirasjon for gitarister, -
- men ikke bare gitaristene er virtuose.
Jeg er i London for å treffe Rob Halford, Judas Priests legendariske vokalist.
Hvordan har klassisk musikk inspirert ham som vokalist?
Rob Halford, Judas Priest Før jeg ble profesjonell sanger, jobbet jeg i teater og så ofte opera.
Jeg så på publikum og på sangerne.
Det var fascinerende, og jeg ble forbløffet over stemmekraften.
Hør på Pavarotti, som er "Gud" i mine øyne.
Registeret som stemmebåndene kan skape, er fenomenalt.
Jeg har alltid moret meg med å bruke så mye dramatikk som mulig når jeg synger.
Rob Halford klarer å formidle som en operasanger.
Hva bidrar den sangstilen med i tungrock?
Geoff Tate, Queensrÿche Opera er en vanskelig musikkform, særlig for sangerne.
Mye vanskeligere enn rock.
Både Rob, Bruce og jeg spiller enormt mye teater når vi opptrer.
Vi prøver å formidle budskapet vårt til publikum og vekke følelser hos dem.
Når jeg synger en sang, er en stor del av det noe jeg kaller "sinnets teater".
Dramatikken utøves gjennom musikken.
Jeg sier ikke at vi er på samme nivå som operaen.
Vi ønsker bare å sette fantasien i sving hos folk.
Traumer, intensitet, sjalusi, sinne og hevn.
Alt dette finnes også i tungrocken.
Det handler om spenning, kraft og å vekke følelser.
Den monumentale visuelle opplevelsen.
Bob Ezrin, produsent Tungrock er i bunn og grunn marskalkmusikk.
Stor, tung, militær, skremmende musikk.
Begrepet "tungrock" kom senere, men tung musikk har vi alltid hatt.
Musikken Wagner spilte i konsertsaler med store instrumenter og orkestre.
Tanken var å ryste verden ved hjelp av musikkens kraft.
Musikere flest er enige om at bluesen er grunnlaget for all rock.
Den oppstod da Robert Johnson solgte sjelen sin ved å velge et liv som musiker.
Bandene jeg likte i oppveksten, som Iron Maiden og Metallica, -
- hørtes ikke ut som blues. Så hva er forbindelsen mellom blues og tungrock?
Er det noe slektskap mellom blues og tungrock?
De er nær knyttet til hverandre.
Nelson George, forfatter Se på britiske musikere, fra Stones til Yardbirds og Motörhead.
Alle i den bølgen hørte på blues.
Glenn Hughes, Deep Purple Alle hardrock-/tungrockband begynte med et bluesriff.
Det var der vi alle begynte. Jeg begynte å spille i et skjul i hagen.
Du liker og har studert blues. Hva har tidlig blues og dagens tungrock felles?
Begge deler er riffbasert musikk.
Mange blueslåter har et riff som går og går.
Det er det samme i tungrocken. Man suger så mye følelser ut av riffet som mulig.
Rob Bowman, musikkprofessor Riffet er en sentral del av arsenalet til alle rockegitarister.
Se på Metallicas "Hit the Lights".
Mange riff og tre ulike tempi.
Man går fra ett parti til det neste. Riffene skifter og skaper en utløsning.
Bluesen er også mørk av natur.
De sang om ting som folk ikke ville ta i på den tiden.
Den hadde brodd.
Den ekte bluesen til Robert Johnson og Howlin' Wolf hørtes ond ut.
De gamle bluesgutta snerret når de sang.
Er det én bluesvokalist som høres ut som en tungrocker, er det Howlin' Wolf.
Jeg sporer opp gitaristen Hubert Sumlin, den eneste gjenlevende i bandet hans.
Jeg vil ha førstehåndsinformasjon om hvordan Wolf var.
Hvordan har Howlin' Wolf påvirket deg som gitarist?
Hubert Sumlin, gitarist Jeg har aldri sett noen som ham.
Han hadde ingen utdannelse, men han visste et og annet om musikk og følelser.
Han sa at jeg måtte føle det jeg gjorde.
- Fortell om den store stemmen hans. - For en stemme!
Han skremte vettet av meg.
Navnet var ingen spøk. Han hørtes ut som han kom fra helvete. En dyrisk lyd.
Det er en direkte forbindelse mellom de typiske tungrockgutta -
- og Howlin' Wolf, ingen tvil om det.
Vokalisttradisjonen i tungrocken kommer fra bluesen.
Formidlingen av følelser i bluesen finner vi igjen i tungrocken.
Den kommer fra sjelen. Veldig primitivt.
Den har en veldig instinktiv -
- huleboeraktig holdning ved seg.
Bluesen har musikalske forbindelser til tungrocken.
Men det er én sjanger til jeg ønsker å utforske - jazzen.
Men det har aldri slått meg at jazz og tungrock har noe til felles.
Er jazzen en inspirasjonskilde for tungrockmusikere?
Iggy Pop Mye jazz er drittdårlig og høres ut som det det er:
Lite gjennomtenkt ... onani. Karer som kan ...
Så den har et dårlig rykte.
Men noen av musikerne er fremragende.
- Var jazz en inspirasjonskilde? - Ja, absolutt.
Vi hadde en stor samling amerikanske plater.
Hver lørdag sang pappa til dem, og mamma spilte piano. Jeg hørte på alle de låtene.
En låt av Glenn Miller. Svakere og svakere, og så plutselig ...
"In the Mood" tror jeg den het. Jeg elsket den.
Jeg ble sterkt inspirert av den musikken.
- Brukte du den i Sabbaths musikk? - Den er der.
Du kan høre swingen, i "Fairies" ...
Når man gjør sånne "hogg", er det swing. Og bandet svinget veldig bra.
Bill Ward er jazztrommeslager. Hvis du hører ham spille, er det ikke ...
Det er veldig jazzete. Iommi var en veldig jazzete musiker. Geezer Butler også.
Et veldig tungt band med et veldig jazzete preg fant opp tungrocken.
Hvorfor har jazzen inspirert så mange tungrockere?
Fordi de var mestere på sine instrumenter.
Carmine Appice, trommeslager Man tok ting de gjorde, og rocket det opp.
Å spille rocketrommer og jazztrommer er kunst.
Buddy Rich var et gudbenådet dyr.
Han spilte veldig brutalt og aggressivt.
Han var trommeslagerstjerne, -helt og -ikon.
Jeg så Buddy Rich på tv da jeg var liten gutt.
Dave Lombardo, Slayer Jeg ble imponert over energien han spilte med, og hvor hurtig han slo på trommene.
Paul Bostaph, Slayer Han spilte thrash før thrashen oppstod. Hvis du ser hvor hurtig han spilte ...
Han er trolig tidenes beste trommeslager.
Det fikk meg til å begynne med tungrock. Jeg ville gjøre noe annerledes.
Noe som fikk meg til å bli en bedre trommeslager.
Jazz, blues og klassisk musikk. Jeg vet nå mer om tungrockens røtter.
Men alle disse sjangrene mangler noe av det viktigste:
Lyden av gitarvreng.
Hvor har tungrockens elektriske sound sine røtter?
Klassisk musikk, jazz og blues la grunnlaget for tungrocken.
Men den kanskje mest åpenbare forløperen er rock and roll.
Sun Studio i Memphis er rockens hjem.
Hvilke elementer i rocken ble senere viktige ingredienser i tungrocken?
Hvorfor er Sun Studio rockens fødested?
Det skyldes en innspilling som ble gjort her i 1951:
"Rocket 88" av Jackie Brenston and his Delta Cats.
Jeg har det aller første eksemplaret av Sam Phillips' innspilling.
Produsenten Sam Phillips er svært viktig i amerikansk musikkhistorie.
Han ville ha noe som hørtes annerledes ut.
Ike Turner kommer for å spille inn "Rocket 88".
Høyttalerkonen er sprukket. Lyden er forvrengt.
Han sier: "Fantastisk! Den sounden vil jeg ha!"
John Schorr, Sun Studio Gitaristen Willie Kizart skal ha satt forsterkeren oppå bilen.
Forsterkeren falt ned, og det ble et hull i høyttalerkonen.
De stappet avispapir i hullet. Sam elsket lyden fra den ødelagte forsterkeren.
Dette ble musikkhistoriens første opptak av gitar med vreng.
I tillegg til gitarvreng var et annet av 50-tallsmusikkens bidrag til tungrocken -
- den ville frontfiguren innen rock and roll.
Jon Lord, Deep Purple Jeg hadde lyst til å høres ut som Jerry Lee.
Det var rått, dyrisk og uskolert.
For meg, som var veldig skolert -
- og hadde fordypet meg i Beethoven, Bach og den slags, var dette svært spennende.
Noe man fikk fra rock and roll-karene ...
På den tiden var USA preget av frykt for kommunister og atombomber.
Disse karene var ville og frie, noe man ikke fant ellers i populærkulturen.
Lemmy Kilmister, Motörhead Det tyngste da jeg vokste opp, var Little Richard. Han prøvde ikke å synge pent.
Han bare sang slik han følte for.
Jeg prøver å gjøre det samme. Det du ser, er det du får.
- En tråd fra Little Richard til Lemmy? - Ja, han var helten min på den tiden.
"Tutti Frutti", hans første store hit i 55, sprenger alle grenser.
Han river i stykker strupehodet i de to taktene. Lyden kastes ut av høyttalerne.
Hva var Elvis' bidrag til historien?
Elvis var den tidens Metallica.
Deena Weinstein, professor Elvis gjorde rock and roll-en trygg for resten av USA.
Uten Elvis vet jeg ikke hva som ville skjedd med rock and roll-en.
Elvis ga full gass og hadde stor innflytelse.
Det eneste jeg ville, var å bli som Elvis.
I Storbritannia var vi vant til stuerein musikk.
Så da Elvis vrikket på rumpa og sang:
"Warden threw a party in the county jail" ...
Hvis du hører på det og overfører det til ...
Det er Elvis!
Hvis man overfører "Jailhouse Rock" og gjør det litt tyngre, -
- blir det med ett en slags bluesbasert tungrock.
Før legendariske tungrockband som Deep Purple kom, -
- gikk rock and roll-en gjennom en fase som var fjernt fra tungrock.
Elvis dro i militæret. Little Richard ble religiøs. Buddy Holly døde.
- Hvordan var rocken da? - Skremmende og nifs.
Kim Fowley, produsent Elvis var i militæret, de andre i fengsel. Frankie Avalon dukket opp og sang:
"Venus, if you will, please send a little girl for me to thrill."
- Musikken i USA var blitt veldig ufarlig? - Veldig ufarlig og produsert.
Iblant var jeg ikke engang sikker på om det var artisten selv som sang.
Sangene var veldig enkle og handlet om teddybjørner og forelskelse.
Det var mye imitert rock and roll.
Det oppstår plutselig et tomrom. Hvilket nytt, spennende fenomen vil fylle det?
Tidlig på 60-tallet kom rock and roll-en til Storbritannia.
Det var begynnelsen på "den britiske invasjonen".
Sentralt i tungrockens historie står The Kinks og "You Really Got Me".
Hva var gitarsounden på den første plata inspirert av?
Dave Davies, The Kinks Vi hadde den sounden et halvt år før innspillingen.
Jeg eksperimenterte med en gitar, men mulighetene var begrenset.
Det var bare tonekontroll og volum.
Jeg kom over en liten forsterker i en butikk borti gata - en Elpico.
Jeg tok et barberblad og skar opp høyttalerkonen. Jeg vet ikke hvorfor.
Jeg plugget den inn og fikk en fantastisk sound.
Jeg spiller fortsatt trefingersakkorder.
Men nå har jeg denne røffe og råe sounden fra forsterkeren med oppskårne høyttalere.
Det får akkordene til å høres strålende ut.
Jeg følte meg mer som en oppfinner enn en musiker.
Den første grumsete gitaren jeg hørte, var "You Really Got Me".
Det var så djevelsk.
Mødre og fedre sa: "Slå av! Det er ondskap!"
"You Really Got Me" handler om det røffe og råe.
Ikke fine middager og middelklasse.
"Jeg liker deg og har lyst til å knulle deg."
Billy Gibbons, ZZ Top Tidlig på 60-tallet, da England opplevde et oppsving, -
- ble klubbene og publikumet større. Volumet ble høyere.
Musikerne ønsket å bli hørt. "Jeg vil ha samme sound, men høyere."
Det høye volumets estetikk ... Tungrockens viktigste tilrettelegger -
- var Jim Marshall, som utviklet Marshall-forsterkerne.
Musikerne spilte i større lokaler og trengte utstyr som fylte disse.
Ingen andre navn er så knyttet til tyngde og volum som Marshall.
Hvorfor ble Marshall-forsterkeren selve symbolet på tungrocken?
Jeg har også hørt at de har en forsterker som går helt til 11.
Hvordan ble Marshall-forsterkerne til?
Paul Marshall Lenge før pappa drømte om å lage forsterkere, åpnet han en trommebutikk.
Mange band og trommeslagere kom innom. Gitaristene var med.
En lokal gutt, Pete Townshend, vanket der.
Fender Bassman ga ikke Pete den sounden han ville ha.
Pappa bygde fire prototyper i 1962.
Pete var fornøyd med den og tok den i bruk. Det var slik det begynte.
Jim Marshall tok Fender-forsterkeren og en Vox AC30 -
- og lagde et nytt dyr, en Marshall.
100 watt, noe som var helt uhørt. Den var et monster.
Opprinnelig var hele stack-en én enhet.
Et mareritt å bære og gikk ikke inn i noen varebil.
Pappa sa at den ville bli for tung, men Pete sa at han hadde roadier nå.
Men et par måneder senere kom Pete tilbake og sa at den var for tung.
Det var da han bygde den første stack-en.
Han sagde den i to. Stack-en ble slik den er i dag.
- Uten den hadde vi ikke hatt tungrocken. - Townshend gjorde oss en stor tjeneste.
Ian Paice, Deep Purple Da The Who kom med de første Marshall- stack-ene, fikk man helt bakoversveis -
- av selve lufttrykket. Det var sjokkerende og imponerende.
Det satte i gang en revolusjon. Neste band måtte spille like høyt eller høyere.
The Who satte i gang et volumkappløp. Bandene konkurrerte om å spille høyest.
Men én amerikansk gitarist utviklet gitarlyden utover kun volum og vreng.
Hva var Hendrix' bidrag til utviklingen av den tunge musikken?
Eddie Kramer, produsent Han utvidet elgitarens horisont mer enn noen annen.
Nyskapende lyder - han tøyde grensene.
Da han slo gjennom i 66, hadde ingen hørt noe liknende.
Det spredte seg som ild i tørt gress. "Dere må sjekke ut Jimi Hendrix."
"Han spiller med tennene og med gitaren bak hodet."
Neal Smith, trommeslager Hendrix skapte en helt annen verden. Alt ble veldig elektrisk og vrengt.
Folk prøvde å skru nivåene enda noen hakk opp, for nå hadde man Fuzz-Tone.
Det ble produsert små dingser man kunne ha med på turné.
Man kunne spille med så mye vreng man ville.
Hvorfor ble vreng noe man ønsket i musikken?
Jeg husker første gang jeg kjøpte vrengpedal.
Idet jeg tråkket på den, ble det rock and roll!
Det kan ikke intellektualiseres.
Det er noe dypt inne i genene som reagerer på overbelastede forsterkere.
Plutselig er verden litt mer spennende.
Skru opp volumet og få frem litt vreng fra gitarene.
Det er små kimer av lyd.
Andre musikere tenker: "Hvis jeg tar litt gitarvreng, en stor basstromme," -
- "dundrende bassgitar, skrikende vokal, hva vil det høres ut som?"
For meg høres det ut som dannelsen av et tungrockband.
Tungrockens opprinnelse er langt mer sammensatt enn jeg først trodde.
Folk har skapt bombastisk lyd som kanaliserer opprørskhet og aggresjon, -
- i hundrevis av år, så sånn sett er ikke tungrock noe nytt.
Men det mest overraskende er at heller ikke fellesskapsfølelsen er noe nytt.
Helt siden Elvis vrikket på hoftene og Little Richard skrek i mikrofonen, -
- har musikken fått unge til å føle tilhørighet.
Det jeg står overfor i denne serien, er erkjennelsen av at vi tungrockere -
- er en del av en mye større sammenheng enn jeg hadde forestilt meg.